Tips oss:
Tips
38 14 51 30
Kontakt
Skuespillerprestasjonene sprikte fra monotone tolkningen til Rosie Perez (til v.) til den gærne men sjarmerende hovedrolleinnehaveren Margot Robbie (i midten). Foto: SF Studios / Warner Bros.
Harley Quinn er tilbake, denne gangen uten The Joker ved sin side.
Tommy Kausland
Publisert: 05.02.2020 kl 10:59
Filmanmeldelse: Birds of Prey: And the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn "Birds of Prey: And the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn" USA. 15 år. Regi:Cathy Yan Med: Margot Robbie, Ewan McGregor, Mary Elisabeth Winestead, Jurnee Smollett-Bell, Chris Messina, Rosie Perez og Ella Jay Basco.
Harley Quinn (Margot Robbie) er tilbake med sin egen film. Denne gangen har hun slått opp med Joker. Dette fører med seg en rekke problemer, siden halve Gotham ser på dette som en mulighet for å ta livet av henne, på grunn av hennes tidligere gjerninger. To av disse er en narsissistisk mafiaboss ved navn Roman Sionis, også kjent som Black Mask (Ewan Mcgregor), og hans psykopatiske medhjelper Victor Zsasz (Chris Messina).
Ting snur når Black Mask setter en pris på hodet til en ung jente ved navn Cassandra Cain (Ella Jay Basco), fordi hun har stjålet en diamant som tilhører ham. Harley må så slå seg sammen med Huntress (Mary Elisabeth Winestead) og Black Canary (Jurnee Smollett-Bell). Handlingen foregår i nåtiden, i DC-Universet, nærmere bestemt Batmans by Gotham City, selv om den kappekledde helten kun blir referert til i filmen. Joker er heller ikke med, noe som kanskje er like greit etter Jarod Letos forferdelige forsøk på å spille klovnen i Suicide Squad fra 2016. Filmen har helt klart et tegneseriepreg og starter til og med med en liten animasjonsfilm som forklarer om Harley Quinns bakgrunn og hennes forhold til The Joker.
Filmen handler først og fremst om Harley Quinns frigjørelse fra The Joker. Temaet kvinnefrigjøring går som en rød tråd gjennom hele filmen. Plottet er rimelig simpelt. De "snille" må redde en jente fordi skurken er ute etter henne, fordi hun har stjålet noe som tilhører ham. Likevel er filmen overasskende underholdende til tider.
Margot Robbie er som skapt for rollen som Harley Quinn. Hun minner om Harley fra Arkham-spillene og Batman The Animated Series, men har fortsatt sin egen lille vri på karakteren. I nesten samme "fourth wall breaking"-stil som Deadpool filmene, forteller hun historien til publikum. Hun er helt klart en av de som bærer denne filmen.
Mary Elizabeth Winestead gjør en solid rolle som den hevngjerrige Huntress. Iskald, selv om manuset til tider ødelegger med klein dialog.
Jurnee Smollett-Bell gjør en bra Black Canary og gjør det hun kan med et varierende manus.
Rosie Perez, derimot, spiller tamt og monotont som politidama Renee Montyoa, så ille at jeg begynte å lure på om hun i det hele tatt forsøkte på settet. Hun er til tider smertefull å se å høre på. Jeg kan ikke skjønne at hun fikk betalt for jobben hun gjorde.
Ewan McGregor, som den eksentriske Roman Sionis aka Black Mask, stjeler som regel showet når han er på skjermen. Spesielt en scene fikk meg til å grøsse. Det er også kult å se en av de mindre kjente skurkene bli brukt på storskjermen, og det virker som Mcrgregor koste seg med rollen.
Chris Messina, som Black Masks høyre hånd, den psykopatiske morderen Victor Zsasz, selger også rollen. Dynamikken mellom de to er meget bra. Ikke bare er han en psykopatisk morder, men det virker også som om han er svak for Mcgregors Black Mask.
For meg virker det som regissøren og teamet hennes rett og slett har prøvd for hardt.
Cathy Yan er flink med kameravinkler og klipping til tider. Enkelte scener er vakre, mens andre nesten gjør litt vondt. Av og til er det så mye som skjer om hverandre at det nesten blir litt vanskelig å følge med. Det hele blir litt rotete. Likevel skal det sies at det ikke er mangel på fete action-scener, og atmosfæren i filmen er veldig tegneserieaktig, noe som er et stort pluss når det skal være en "superhelt"-film.
Ella Jay Basco som Cassandra Cain er stort sett bare der. Halvparten av tiden virker det som hun ikke helt vet hva hun gjør på skjermen, men andre ganger glimter hun til.
[img203194_2LF]
Jeg skjønner ikke helt hvorfor det er lagt på enten dub-step musikk eller upbeat rockelåter på nesten hver eneste scene hvor det skjer noe. Noe som resulterer i veldig hit or miss, når det funker, funker det urolig bra. Når det ikke funker, blir det hele en rar affære. Det er også endel unødvendig klipping og scener i filmen, som hvis hadde blitt unngått, kunne gjort dette til en veldig bra film.
Resultatet blir midt på treet. Det blir til tider vakkert kaos, men for meg det virker det som regissøren og teamet hennes rett og slett har prøvd for hardt og de er redd for å ikke lykkes. Noe som kanskje kan være forståelig når en har et budskjett på 100 millioner dollar, men selv forstår jeg ikke at det er mulig å bruke så mye penger på det her. Warner Brothers burde skifte ut noen i rekkene sine eller ta inspirasjon fra Christopher Nolans "Dark Knight" trilogi. Selv om de prøver noe nytt blir det hele så politisk korrekt og forutsigbart.
Budskapet i filmen vil jeg si er kvinnefrigjøring og løsrivelse fra fortiden. Noe som er et veldig bra budskap, men budskapet bærer ikke filmen heller.
Cathy Yan kunne laget en legendarisk film, men får det ikke helt til. Hun prøver til tider litt for hardt å lage en kul film. Et manus som virker som det er blitt skrevet av to vidt forskjellige personer, hjelper heller ikke på. Men selv om filmen har sine feil er den til tider veldig gøy og er du fan av Batman/DC-universet så er den absolutt verd å se, spesielt for Margot Robbie og Ewan McGregors prestasjoner. De redder likevel ikke en helt grei film. Så terningkastet havner på en 3-er, fordi filmen er nettopp det, midt på treet. Den er i det minste bedre enn det takraset av en film som var Suicide Squad. Selv om jeg er selvutnevnt Batman fan nr. 1 er jeg ikke kjempe imponert.